AFSKEDSFEST FOR WARREN SCHMIDT
JOHNNY'S CAFE - HJEMSTED FOR TO AK-SAR-BEN PRÆMIE TYRE
Warren, jeg vil bare sige, -
- at som din afløser håber jeg, at jeg kan træde i dine fodspor.
For når man ser på folk her og hører, hvad de mener om dig, -
- så er de fodspor ret store.
Som de fleste ved, er jeg lige flyttet hertil fra Des Moines -
- med min hustru og Kimberley, vores 14 måneder gamle barn.
I har taget så godt imod os.
Og, Warren, du skal være velkommen til at kigge ind på kontoret.
Som nævnt har jeg en del spørgsmål om vores forskellige produkter.
Som f. eks. den nye livsforsikring, vi søsætter i næste måned.
Skål, Warren.
Nå, Warren...
Hvad siger du til, at de unge fløse overtager vores stillinger?
Det ligner en sammensværgelse.
Jeg har kendt Warren længere, end de fleste af jer har levet.
Warren og jeg er gamle venner.
Lige siden de ældgamle dage, hvor vi kørte rundt i hestevogn.
Jeg ved en del om pensionisttilværelsen.
Og lad mig fortælle dig her, -
- så alle de unge, smarte fyre kan høre det, -
- at alle de gaver derhenne betyder ikke en skid.
Og middagen betyder ikke en skid.
Og pensionen betyder ikke en skid.
Intet af det overfladiske bras betyder en skid.
Det, der betyder noget, det, der virkelig betyder noget, -
- er visheden om, at man har udrettet noget vigtigt.
Man har været produktiv og arbejdet for et godt firma.
Ja, et af landets bedste forsikringsselskaber.
At man har opdraget gode børn og skabt et godt hjem.
At være anset i sit lokalsamfund.
Og at have dejlige, solide venskaber.
Hvis en mand, der begynder sit otium, kan se sig tilbage og sige:
"Jeg har passet mit job godt," så kan han trygt gå på pension -
- og nyde glæder, som overgår de rent pekuniære.
Så, alle I unge fyre...
Se godt på en meget rig mand.
Du er min ven.
Jeg er straks tilbage.
Godaften.
- En vodka gimlet, tak. - Så gerne.
Hallo. Davs, min pige.
Vi er lige trådt ind ad døren.
Ja, han er. Øjeblik.
Det er Jeannie i telefonen.
Davs, Jeannie. Hvordan går det?
Det gik skam fint. Rigtig hyggeligt.
Tænk ikke på det. Du har vigtigere ting at tænke på.
Men vi ser jer jo snart.
Hvabehar?
Nå, om jeg fik kåben. Jo tak.
Det var da alt for meget.
Fra både dig og Randall? Javel.
Men så tak, begge to. Den får jeg god brug for.
Det kan du lige tro.
Farvel.
Takkede du Randall?
- Ja. - Hvad sagde han?
- Jeg bad Jeannie hilse ham. - Takkede du ham ikke personligt?
- Nej. - Hvorfor ikke?
- Han tog ikke røret. - Hvorfor ikke?
Det gjorde han bare ikke.
Du burde have spurgt efter ham. Han bliver trods alt din svigersøn.
- Jeg kender ham rigeligt. - Bare du ville være lidt positiv.
Hun skal være glad for ham.
Min far var jo heller ikke så begejstret for dig i starten.
Hvorhen, min herre?
Du har vist brug for kørelejlighed.
Tillykke.
Jeg syntes, vi skulle spise herude og se, hvordan det bliver.
Udmærket.
Er det ikke sjovt?
Det giver os jo et indtryk af det.
Vi skal nok få det sjovt her, Warren.
Skål for en helt ny tilværelse.
Ikke, hvis han ikke havde prøvet.
Min ven er vild med dig, så vi to kan ikke finde sammen.
Er I begge to vilde med mig?
Så slås om mig. Vinderen indkasserer præmien.
Banko-præmier giver mig kvalme.
- Vent, skattemand. - Men han drømmer jo om dig.
Han drømmer om at få dig med ud på bøheren.
Den styrker hofter, lår og balder.
Man føler medynk...
Vi lægger et stykke steg på. Man bør nok bruge en gaffel...
Angela Lansbury og Plan International søger støtter.
I nogle af verdens fattigste lande arbejder Plan International -
- med at forbedre tilværelsen for børn som disse.
For blot 22 $ om måneden kan du blive sponsor -
- og ikke alene hjælpe en dreng eller en pige, -
- men også hjælpe barnets familie og lokalsamfund.
Hvis du betaler 22 $, -
- skal denne lille pige aldrig lide af dysenteri fra beskidt vand.
Et barn som ham her vil kunne få en uddannelse.
Tak, fordi du kiggede med. Hvad vil du nu gøre ved det?
Medynk og skyldfølelse gavner ikke.
Svaret er Plan International. Hjælp børn, familier og samfund.
Det glæder mig, at du er glad.
Nej, nu smigrer du mig.
Jeg kan ikke tage hele æren for det.
Jeg brugte en lommeregner.
Ja, det er mit valgsprog.
Farveller.
- Der har vi ham jo. Hvad så? - Det går fint.
- Hvordan klarer du dig? - Ikke dårligt.
- Jeg kan se, at du er faldet til. - Ja, ja.
- Hvad bringer dig på disse kanter? - Åh, jeg kom bare forbi.
- Jeg ville se, om du klarede den. - Jeg har nok at rive i.
Du har ikke flere spørgsmål om mine ungdomsforsikringer?
- De virker ligetil, men... - Jeg tror, jeg har styr på dem.
Du sørgede for, at overgangen gik helt glat.
Jeg var bange for, at noget af det måske skulle gå i glemmebogen.
Jeg har været bekymret for det.
Næh. En handelsuddannelse fra Drake burde jo være lidt værd.
Men hvis der dukker noget op, skal jeg nok slå på tråden.
Nå, jeg skal til et møde. Skal vi følges ned i elevatoren?
- Gerne. - Godt. Rart at se dig.
Du ser sund ud. Træner du?
SCHMIDT - AKTUELLE SAGER
Davs.
- Hvordan gik det på kontoret? - Fint.
Det var godt, jeg kiggede forbi. Der var lige et par løse ender.
Det var da dejligt.
TAK!
Kære mr. Schmidt, De gør tilværelsen bedre for Ndugu Umbo.
SPONSORVEJLEDNING
SÅDAN KOMMUNIKERER DE MED DERES PLANBARN
Navn: Ndugu Umbo. Fra: Tanzania. Alder: 6. Fødselsdag: Ukendt.
PLAN INTERNATIONAL
Overvej at vedlægge et brev til Ndugu sammen med bidraget.
Brev til Ndugu.
Personlige data.
Kære Ndugu.
Jeg hedder Warren R. Schmidt.
Og jeg er din nye planfadder.
Lad mig nu se. Personlige data.
Jeg bor i Omaha i Nebraska.
Min storebror Harry bor i Virginia sammen med sin hustru Estelle.
For to år siden mistede Harry et ben, fordi han har sukkersyge.
Jeg er 66 år og er for nylig gået på pension -
- efter at have været vicedirektør og taksator hos Woodmen.
Og fandeme om de ikke erstattede mig med en knægt, -
- som måske nok har en eksamen og kan bruge en computer.
Men han ved ikke en skid om praktisk risikovurdering.
Eller om at lede en afdeling. Sådan en blærerøv.
BLÆRERØV
66 år må lyde meget gammelt for en dreng som dig.
Jeg synes faktisk også, at det lyder meget gammelt.
For når jeg kigger i spejlet og ser rynkerne om øjnene, -
- den løse hud på halsen, hårene i ørerne -
- og åreknuderne på anklerne, så fatter jeg ikke, at det er mig.
USA'S KOMMENDE LEDERE
Da jeg var dreng, troede jeg, -
- at skæbnen havde udset mig til noget stort.
Ikke en som Henry Ford eller Walt Disney eller sådan.
Men noget halvstort.
Jeg tog en handelsskoleuddannelse og regnede med at stifte et firma.
Jeg ville gøre det til noget stort og få det børsnoteret.
Nå op blandt de 500 største.
Jeg ville være en af dem, man læser om i bladene.
Men på en eller anden måde gik det altså anderledes.
Men husk på, jeg havde en topstilling hos Woodmen.
Og en familie at forsørge. Jeg måtte jo tænke på dem.
Helen... Det er min kone.
Hun var aldrig gået med til det.
Og hvad så med min familie?
Hvad med min kone og min datter?
Giver de mig ikke den glæde og tilfredshed, jeg ønsker mig?
Helen og jeg har været gift i 42 år.
Men på det sidste spørger jeg mig selv hver eneste nat:
Hvem er den gamle dame, der bor hos mig?
Hvordan kan det være, at alt, hvad hun gør, irriterer mig?
Som det at hun fisker nøglen frem, længe før vi er henne ved bilen.
Og at hun spilder en masse penge på sine latterlige, små samlinger.
Og hun smider god mad ud, bare fordi salgsdatoen er overskredet.
Og hendes iver efter at prøve nye restauranter.
Alt godt fra havet. Lad os prøve det.
Og hun afbryder mig altid.
Og så betjente hun dem bag os.
- Men... - Normalt generer det mig ikke...
Jeg hader hendes måde at sidde på. Og hendes lugt.
I årevis har hun krævet, at jeg skal sidde ned og tisse.
Det var ikke nok, at jeg løftede brættet og tørrede af efter mig.
Næ nej.
Men så er der jo Jeannie.
Hun er vores eneste barn.
Hun ville synes om dig. Hun elsker fremmede sprog.
Og forskellige kulturer. Hun var ret god til tysk.
Hun vil altid være min lille pige.
Hun bor i Denver nu, så vi ser hende ikke så tit.
Vi taler da sammen i telefonen.
Af og til kommer hun hjem til jul. Ikke så tit, som vi kunne ønske.
Hun har en ansvarsfuld stilling i et større computerfirma, -
- så hun har ikke så meget fri.
For nylig blev hun forlovet, så...
... så nu ser vi nok endnu mindre til hende.
Fyren hedder Randall Hertzel.
Han er en eller anden form for sælger.
Nok er Jeannie en moden dame, men hun kunne få noget bedre.
Han er ikke et passende parti. Ikke til min lille pige.
Jeg må hellere poste brevet nu. Her ævler jeg bare løs, -
- og du vil hellere indløse checken og få noget at spise.
Så hav det godt og held og lykke med dit liv.
Med venlig hilsen, Warren Schmidt.
Skat.
- Jeg skal ud med et brev. - Lad nu være at fjolle omkring.
Jeg har foretaget en del research om emnet.
Jeg har også set flere videoer.
De venstreorienterede og medierne søger -
- at se mørke skyer på en blå himmel. Har I bemærket...
- Hvad skulle det være? - En Blizzard med vanilleis.
- Hvad skal der i? - Lad mig få...
M&M's og cookies.
- Hvilken størrelse? - Mellem.
POSTKONTOR
Helen?
Hvad er der i vejen? Skat?
Åh nej...
Inden vi fortsætter, skal vi lige tale om priserne.
Vi har delt priserne op i forskellige kategorier.
Vores juridiske bistand, balsamering og klargørelse af liget -
- beløber sig til 1550 $ .
Så er der benyttelse af faciliteter, udstyr, personale og højtidelighed.
Desuden er der kirkegårdsafgifter. Det kan beløbe sig til 1500 $ .
Kisten kan beløbe sig til 2700 $ .
Brug af vores rustvogn: 430 $ .
Har De nogen spørgsmål?
Hvad, hvis jeg selv kører?
Det er helt i orden at føle en vis vrede.
Gud forstår vores vrede, og lad mig fortælle dig hvorfor...
For ni år siden...
Går det?
"Og ingen dør for sig selv."
"For når vi lever, lever vi for Herren."
"Og når vi dør, dør vi for Herren."
Vi kommer til at savne Helen.
Hun var den dejligste, sødeste, kærligste og vidunderligste kvinde.
Ja, det ved jeg.
Du må endelig ringe, hvis der er noget, Warren.
Jeg mener det.
- Jeg fatter det ikke, Warren. - Jeg ved det.
Hun var jo...
Hun var for ung.
- Hun var så... - Jeg ved det, Ray. Tak.
Du er en god ven, Ray.
- Pas godt på dig selv, Warren. - I lige måde, Ray. Tak.
Vi ses snart.
Det var pænt af folk at komme med al den mad.
Alt det pålæg. Der bliver mange rester.
Far...
Jeg ved det, Jeannie.
Hun var et dejligt menneske.
Jeg kommer til at savne hende. Jeg savner hende allerede.
Det ved jeg, at vi alle gør.
Lad os drikke en skål for hende.
Skål for Helen.
Hendes slags laves ikke mere.
Helen.
Vi elsker og savner dig. Og det vil vi altid gøre.
HUN ER BLOT BORTE EN STUND
Hvordan går det?
- Fint. - Er du sikker?
Ja.
Det må være hårdt.
Jeg kan huske, da min tante døde.
Langt ude. Det skete den 4. juli. Jeg glemmer det aldrig.
Hør, jeg ved godt, at tidspunktet ikke er så velvalgt, -
- men hvis du kan lægge hele den ballade bag dig en tid, -
- så har jeg noget vigtigt at tale med dig om.
Hvad er det?
Det er en investeringsmulighed. Jeg vil have dig med fra starten.
Det er ikke et pyramidespil, selv om mange tror det.
Der er næsten garanti for at fordoble eller tredoble pengene.
Jeg vil ikke sælge vandsenge altid. Jeg har andre planer.
Vi har ikke fået talt meget om det, men jeg har næse for forretninger.
Jeg har deltaget i en del seminarer og lyttet til en masse bånd...
- Mayonnaise eller sennep? - Begge dele, tak.
Og lad være med at riste brødet alt for meget.
Og en portion barbecue-chips.
De almindelige er mors, barbecue-chipsene er mine.
Du og Randall kan tage de andre. Ellers går de bare til spilde.
I kan spise dem i flyet.
Udmærket.
Hvor er det dejligt at se dig igen.
Gid, du ikke skulle tilbage allerede.
Kan du ikke tage et par dage mere?
Kan du ikke tale med dit arbejde? Det vil de da nok kunne forstå.
Hvem skal ellers tage sig af mig?
- Her er din sandwich. - Herligt, tak.
Du må vænne dig til at klare dig selv nu, far.
Det ved jeg godt.
- Du burde ansætte en hushjælp. - En hushjælp?
Ellers tak. Det bliver for dyrt.
Måske et par uger, mens du kommer ovenpå igen.
Det var jo derfor, jeg bad dig blive her lidt.
Gid, jeg kunne, men det går ikke.
Jeg har så meget at se til.
Desuden er der jo brylluppet. Og det er et fuldtidsjob i sig selv.
Nu du nævner det...
...så synes jeg, at du skulle overveje at udsætte det.
Udsætte brylluppet? Men det hele er jo planlagt.
Du skulle måske benytte lejligheden til at tænke tingene igennem.
Alle er inviteret og har svaret.
Det vil de nok kunne forstå. Af respekt for din mor.
- Det ville have glædet hende. - Mor ville ikke bede os ændre noget.
Ser du, Jeannie...
Din mor og jeg har flere gange talt alvorligt om dig og Randall.
- Hvad sagde hun? - At hun elskede dig.
Hun ville gerne se dig lykkelig.
Og det her med Randall var...
Hun ville bare være sikker på, at du ikke fortrød det.
Så du skulle måske se dig omkring.
Hun hjalp os med at finde en dato.
Vi talte i telefon sammen hver dag og planlagde og bestilte ting.
- Jeg aner ikke, hvad du taler om... - Godt, godt.
Så gør, som du vil. Du og mor ved jo bedst.
God sandwich.
Far.
Hvorfor købte du sådan en billig kiste?
- Hva'? - Det var den billigste kiste.
Det passer ikke.
Jeg valgte bestemt ikke den billigste kiste.
De viste mig en billigere en, men den afviste jeg.
- Det var måske en trækasse? - Jeg kan ikke huske, hvad det var.
Hun opvartede dig jo.
- Kunne du ikke ofre lidt på hende? - Hov, hov, hov.
Hvad med Winnebago'en derude?
Det er et dyrt køretøj. Og det var helt og holdent mors idé.
Hun betalte halvdelen af den.
- Hun måtte sælge sine aktier. - Det var hendes egen beslutning.
Jeg ville vælge den mindre model, men hun skulle absolut have den der.
Skulle jeg hindre det?
Det var hendes penge. Det skal du ikke hænge mig op på.
- Jeannie. - Jeg er herinde, Randall.
- Hvor? - Herinde!
Nå, der.
En halv time til afgang. Du må hellere se at pakke.
- Har du fortalt far om bogen? - Næ, det har jeg helt glemt.
- Kender du "Når ondt rammer gode"? - Nej.
Den hjalp mig meget, da min tante døde. Læs den.
Jeg kan sende dig mit eksemplar. Og opgavehæftet.
Jeg har udfyldt de fleste af dem, men skriv bare dine egne svar ind.
Sidste udkald til Midwest Express til Denver i Colorado.
Farvel, Randall.
Vi beder for dig. Og jeg ringer om det der, ikke?
Nå, Jeannie...
Pas godt på dig selv, far.
Det bliver et godt billede.
Jeg fik også flyet med i baggrunden.
- Farvel, far. - Farvel, Jeannie.
Vi ses om et par uger.
Pas godt på dig selv, Warren.
Kære Ndugu.
Jeg håber, at du sidder ned, for jeg har dårligt nyt.
Siden jeg skrev sidst, er min hustru, Helen, -
- din plejemor, død af en blodprop i hjernen.
Begravelsen var smuk, og der var mange gæster.
Jeannie og hendes ven kom fra Denver.
Og folk kom fra Des Moines og Wichita.
Det var smukt. Gid, du kunne have været der.
Nu, hvor spændingen har lagt sig, og alt er faldet lidt til ro, -
- er jeg alene med mine tanker her i det store hus.
Jeg har vist tidligere nævnt, -
- at jeg var taksator hos Woodmen Forsikring.
Hvis jeg får oplyst en mands alder, race og profession, -
- bopæl, ægteskabelige status og eventuelle lidelser, -
- så kan jeg ret præcis regne ud, hvor længe han lever.
Nu, hvor min hustru er død, -
- er der 73% chance for, at jeg dør inden for ni år.
Medmindre jeg gifter mig igen.
Jeg ved kun, -
- at jeg må få det bedste ud af den tid, jeg har tilbage.
Livet er kort, Ndugu.
Jeg har ikke råd til at spilde et øjeblik mere.
TO UGER SENERE
Der er intet som et varmt bad, når man er lykkelig.
Bare man er sammen med den rette.
Jeg elsker dig højt.
Jeg elsker også dig.
Og jeg nyder at kunne sige det.
Jeg skal ikke lyve for dig.
Det har været lidt af en udfordring at vænne sig tiv et liv uden Helen.
Du kan være stolt af mig. Husholdningen er i nye hænder.
Men det er ikke til at se.
Af og til er jeg lidt glemsom, og så springer jeg et måltid over.
Men det er jo næppe noget, der kan imponere dig.
Helen ville ikke have, at jeg skulle sidde og hænge med næbbet.
Hun ville bede mig tage mig sammen.
Så jeg går tit ud og holder mig i gang.
Det er meget vigtigt.
Jeg er ikke så god til at lave mad, som Helen var.
Men jeg husker da de små tricks fra min ungkarletid.
Det er svært med et stort hus, -
- så jeg ender nok med at sælge det og flytte i lejlighed.
Men lige nu går det fint.
Det slår mig lige, at jeg sagde noget forkert -
- og brugte et negativt sprog om min kone i mit sidste brev.
Men du må forstå, -
- at jeg følte mig lidt presset, fordi jeg lige var gået på pension.
Jeg skal ikke lyve for dig, Ndugu.
Det har været et par hårde uger.
Og jeg har været...
... ret ked af det nu og da.
Jeg savner hende.
Jeg savner min Helen.
Jeg var ikke klar over, hvor heldig jeg var at have en som hende.
Ikke før hun var død.
Husk det, unge mand.
Man skal værdsætte det, man har, mens man stadig har det.
TIL MIN ELSKEDE HELEN
GENBRUGSTØJ
Du gav mig et chok, Warren. Hvad vil du?
Jeg tænkte, at du ville have dem her tilbage!
Altså...
Det er jo så længe siden, Warren. Det er 25-30 år siden.
Jeg troede ikke...
Tænk, at hun har gemt dem.
Hold op med at slå. Lad os dog tale om det.
- Du var min ven. - Det var en stor fejltagelse.
Du tog til San Francisco, og så gik vi lidt for vidt. Undskyld.
Hos Moon Dog Electronics. Hvis De kender lokalnummeret...
- Forsendelsen, det er Jeannie. - Det er far. Hvordan går det?
Jeg har travlt, far. Hvad er der?
- Jeg har en overraskelse til dig. - Hvad?
Jeg er på vej ud for at besøge dig.
Jeg holder uden for Grand Island.
Hvad er det, du siger?
Jeg har tænkt over, hvor meget du betyder for mig.
Vi har jo ikke haft meget tid sammen i løbet af de sidste par år.
Så slog det mig: "Hvad laver jeg i Omaha?"
Jeg kunne jo være ude hos dig.
- Vi burde være sammen. - Vent. Kommer du nu?
Hvis jeg kører uden stop, er jeg der til aftensmadstid.
- Det er altså ikke en god idé, far. - Jo, det er da.
Jeg kan jo hjælpe dig med hele det bryllupsarrangement.
Roberta og jeg og Jill har sådan set styr på det.
Nej, nej. Pak den ind i boblefolie. Den er alt for stor.
Det var et smukt tilbud, med lad os holde os til planen.
Du kommer et par dage før brylluppet, som aftalt.
Men du har næppe noget imod, at jeg sender flere checks.
Jeg har ikke tid til det her, far. Ring, når du kommer hjem.
- Ja, ja. Farvel, Jeannie. - Farvel, far.
Kære Ndugu.
Hvordan har du det? Jeg har det fint.
For en uge siden besluttede jeg at køre lidt før Jeannies bryllup.
Jeannie tryglede mig om at komme ud og hjælpe hende, -
- men jeg sagde, at jeg trængte til at være alene.
Jeg har besluttet at besøge steder, jeg ikke har set i mange år.
Der er sket så meget i mit liv, som jeg knap nok kan huske.
Hele perioder af mit liv er bare væk.
Jeg har travlt med at puste støvet af minderne.
Mit første stop var i Holdrege i Nebraska.
Jeg ville se det hus, hvor jeg blev født for 67 år siden til april.
Vi flyttede fra Holdrege, da jeg var på din alder.
Jeg har tit villet se det gamle hus.
Jeg har aldrig glemt adressen: Locust Avenue 12.
Jepsen, Locust Avenue 12.
Kan jeg hjælpe med noget?
Jeg kigger bare.
- Jeg har boet her. - Her i butikken?
Ja, mit barndomshjem lå her.
Faktisk...
...så lå soveværelset cirka der.
Stuen var der. Og spise...
Det er længe siden. Før du blev født.
Warren!
Mor.
Mor elsker dig, Warren.
Tillykke, Warren.
Du tror det nok ikke...
...men vi havde en gynge lavet af et dæk derude.
Der var sket store forandringer, men det var nu rart at være hjemme.
Rigtig rart.
Næste stop var Lawrence i Kansas.
Her besøgte jeg mit gamle universitet.
Jeg havde ikke været der i årevis, så tiden var inde til et besøg.
Jeg hyggede mig med studerende fra Beta Sigma Epsilon-klubben.
Deraf firmaets motto: "Woodmen baner vej."
Når du kommer i skole, bør du melde dig i en studenterforening.
Efter at have genopfrisket minder var det tid til at lege turist.
Jeg kørte til Custer County Museum i Broken Bow i Nebraska -
- for at se deres samling af indianske pilespidser.
Senere traf jeg en indianer, -
- eller indfødt amerikaner, som de kalder sig nu.
Vi fik en snak om egnens historie, og det gjorde mig meget klogere.
Hans folk blev behandlet skidt. Rigtig skidt.
Næste stop var Buffalo Bill Codys hjem.
Han var en fantastisk mand.
Du kan læse om ham i den pjece, jeg har vedlagt.
Jeg stopper bare min Adventurer, når jeg vil strække benene, -
- se seværdigheder eller kigge efter antikviteter.
I en antikbutik i Cozad -
- faldt jeg over en samling sjældne Hummel-figurer.
Jeg har aldrig før bemærket, hvor smukt de er lavet.
Og der følger et ægthedsbevis med hver enkelt figur.
Helen elskede Hummel-figurer.
Ohøj.
Ja?
- Jeg sagde "ohøj". - Selv ohøj.
- John Rusk, Eau Claire i Wisconsin. - Warren Schmidt fra Omaha.
Jeg kunne ikke undgå at bemærke, at det er den nye Adventurer.
- Den er 11 meter lang, ikke? - Jo.
Den er søreme flot. Hold da fest.
Jeg er ganske glad for den.
- Må man komme om bord? - Hvabehar?
- Må jeg kigge indenfor? - Ja, selvfølgelig.
Tak.
Hold da op, hvor er her god plads.
De der skydefløje giver ekstra plads.
Du holder den flot og ren.
- Jeg har kun været af sted i en uge. - Er det din jomfrurejse?
- Rejser du alene? - Ja.
Det må vi fejre med en middag.
Vicki er god til at lave mad. Hvis du altså har tid?
Jeg skal kigge i kalenderen.
- Ohøj deroppe. - Ohøj!
Kom op med dig.
- Vicki Rusk. - Warren Schmidt.
John var så glad for at møde dig.
Det skulle du da ikke have gjort.
- Det dufter herligt. - Jeg håber, du kan li' okseragout.
Der har vi ham jo.
- Hvordan går det? - Fint. Skal jeg tage jakken?
Sådan.
Er der noget, der brænder?
Nej, jeg har bare tændt et par tændstikker.
Skal vi gå ind i stuen. Du er næsten færdig, ikke?
- Warren havde øl med. - Tak, Warren.
Sid ned.
Bare sid der.
Hvad laver du så hjemme i Eau Claire?
Min bror og jeg har en skotøjsforretning.
Det er en Famous Footwear. Og folk skal jo altid bruge sko.
Vicki er beskæftigelsesterapeut. Så sådan får vi tiden til at gå.
Hvad med dig selv?
Jeg var i forsikringsbranchen, men jeg er pensioneret nu.
Så er der mad, drenge.
Det er et par, vi traf i Kansas. Det var ham med træbenet.
Vi var sammen hele den weekend.
Det er Roger, Denise og deres døtre.
- Denise er den ældste, ikke? - Den mellemste. De bor i Delaware.
De små puslinger er Katie og Sloan.
En pige, der hedder Sloan? Det har jeg aldrig hørt før.
Det havde vi heller ikke.
Har du nogen billeder af din datter?
Nej. Ikke på mig.
Heller ikke i tegnebogen?
Jeg har nok et af George Washington.
- Eller Abraham Lincoln. - Hvem?
Vi er løbet tør for sandhedsserum.
Jeg henter en håndfuld mere. Klarer I jer imens?
Abraham Lincoln! Jeg er straks tilbage.
Den var god.
Den lille vogn gav vi dem til jul. Er den ikke sød?
Og det er deres dåbskjoler.
Sikke en familie, I har.
- Du og John er heldige. - Ja, det ved jeg.
Warren...
Må jeg sige noget personligt?
Gerne.
Du virker positiv, når man tænker på, hvad du har været igennem.
Nu har jeg jo lige truffet dig, men jeg er lidt af en menneskekender.
Og det, jeg fornemmer ved dig, er, -
- at selv om du virker glad og munter og ser positivt på tingene...
...så tror jeg, at du inderst inde er en ulykkelig mand.
Det vender jo op og ned på ens liv, når man mister sin ægtefælle.
Jeg tror, det er mere end det.
Jeg ser noget mere end sorg i dig. Noget meget dybere.
Hvad mener du?
Jeg har jo lige truffet dig, men...
...jeg gætter på, at det er vrede.
Ja, vrede.
Og måske frygt.
Og ensomhed.
Jeg er faktisk ret ensom.
Jeg vidste det.
- Må jeg sige noget? - Jeg lytter.
Jeg har kun kendt dig i en times tid.
Og dog...
...så er det, som om du forstår mig meget bedre, end Helen gjorde.
Selv efter 42 års ægteskab.
42 år.
Havde jeg bare truffet en som dig, da jeg var yngre...
Stakkels mand.
Stakkels, ulykkelige mand.
Stakkels mand.
Hold op. Er du vanvittig? Hvad går der af dig?
Kan du så se at komme ud!
- Undskyld, jeg... - Gå med dig!
- Jeg ville ikke... - Gå!
Må jeg få min jakke?
Gå så!
Ray, det er Warren.
Vi skiltes jo som uvenner.
Men jeg ville lige ringe og sige...
...at jeg har tænkt over tingene og foretaget en selvransagelse.
Jeg ville bare sige, at vi kan tale om det, for vi har jo...
Tryk et, hvis beskeden er i orden. Tryk to for at høre den igen.
Tryk tre for at slette den. For at...
Beskeden er slettet. Gentag beskeden efter klartonen.
Tryk et, når beskeden er færdig.
Helen...
Hvad syntes du egentlig om mig...
...inderst inde?
Var jeg den mand, du allerhelst ville være sammen med?
Var jeg?
Eller var du skuffet, men for høflig til at sige det?
Jeg tilgiver dig det med Ray.
Jeg tilgiver dig.
Det var jo længe siden.
Jeg ved godt, at jeg ikke altid var lige sød.
Jeg skuffede dig.
Undskyld, Helen.
Kan du tilgive mig?
Det har været en berigende tur, Ndugu.
Jeg var helt forandret, da jeg vågnede op i ødemarken.
Jeg er som et nyt menneske. Jeg føler mig helt afklaret.
Jeg ved, hvad jeg vil. Jeg ved, hvad jeg skal gøre.
Og intet skal standse mig mere.
Ud over det sædvanlige beløb -
- vedlægger jeg lidt ekstra, som du kan bruge, som du vil.
Kærlig hilsen, Warren Schmidt.
Rart at se dig igen, Warren.
- Jeg håber ikke, at jeg forstyrrer. - Slet ikke. Det er rart at se dig.
Du har haft godt af den rejse oven på alt det, du har oplevet.
Jeg sendte dig et kort. Fik du det?
Ja. Det var et smukt kort. Mange tak.
Det gør mig virkelig ondt, at du har mistet Helen.
Jeg har kun truffet hende en gang, men vi talte sammen i telefonen.
Hun var en dejlig kvinde.
Et dejligt menneske.
Tak.
- Trænger du ikke til en cocktail? - Nej tak.
- Jeg venter, til de unge kommer. - Jeg skal have en Manhattan.
Nå, hvad pokker. Lad mig få en med.
Tak.
Det var bedre.
Det har været en hektisk uge.
Man kan sige, at Helen var heldig, at hun slap for det bøvl.
Blomster. Kjolen. Familien.
Transport. Motel. Brudepiger.
Forlovere. Dragter.
Og er du klar over, hvor mange der ikke har svaret?
Det er overvældende, Warren.
Vi skal stadig bruge checken til kirken.
Har Jeannie nævnt det? Det er faktisk lidt af et problem.
- Roberta. - Hvad nu?
Jeg kan ikke få lortet til at virke. Nogen har ødelagt den.
Øjeblik.
Hvad fanden er det med dig? Synes du ikke, jeg har nok at se til?
- Jeg vil jo bare hjælpe. - Det der er ikke nogen hjælp.
- Hvad skal jeg stille op med den nu? - Jeg skal nok ordne den.
Men fortæl mig, hvordan du vil have det.
Jeg skal nok selv ordne den. Jeg ordner jo alt andet. Ud!
- Jeg er jo ikke tankelæser. - Hørte du ikke? Skrid.
Det må du undskylde.
- Traf du Larry sidst? - Ja, i forbifarten.
Han er som et barn.
Siden skilsmissen laver han ballade for at få min opmærksomhed.
Men jeg forstår det da godt.
Jeg har ondt af ham.
Min første mand var ligesådan.
Han viste sig at være en stor idiot.
Men Randall har tag på kvinder.
Synes du ikke, han er noget særligt?
Jeannie er vist meget glad for ham.
Det er jo altid godt.
Da jeg fik fjernet livmoderen, veg han ikke fra min side.
Ikke et sekund.
Folk så skævt til mig, fordi jeg ammede ham, til han var fem.
Men se på resultatet.
Min gode og kærlige dreng er blevet til en god og kærlig mand.
Og så ser han jo ikke værst ud, når jeg selv skal sige det. Vel?
Næ, se nu der.
Davs, svigerfar. Kan du holde varmen?
Ja tak.
Så er du her endelig. Alle tiders.
- Hvordan gik din tur? - Den gik fint.
Jeg røg ind i tæt trafik, da jeg kørte ind i byen.
Jeg kørte fra hovedvej 25 til 70. Men det blev det ikke bedre af.
Der har nok været vejarbejde eller en ulykke eller noget.
- Sådan er Denver. - Jeg tager aldrig hovedvejen.
Næste gang drejer du fra ved Speer, kører ned ad ringvej 1 til Gaylord.
- Det er da rart at vide. - Bær kassen ud i køkkenet, Randall.
Der er noget, jeg vil tale med dig om.
Kan det vente?
- Jeg vil gerne være alene med dig. - Måske efter middagen.
Hør, Randall...
Hvordan gik det med den investering? Jeg hørte aldrig fra dig.
- Nævn det ikke. - Rådne pyramidespil!
- Vel var det ej. - Jeg mistede 800 $ .
Du skulle have været tålmodig. Du hoppede fra for tidligt.
- Kan vi tale om noget andet? - Du fandt bare ikke sælgere nok.
Du satte dig ikke ind i systemet.
Chef, ejerskab, penge...
Som gommens far vil jeg byde vores gæst velkommen.
Vi ved, hvem du er, Larry. Og du kan udbringe skåle i morgen.
- Lad mig lige tale ud. - Kan vi ikke bare nyde maden?
Nyd bare din mad, men jeg har noget, jeg vil sige.
Jeg vil bare nævne, -
- at vi nu er samlet her som en stor familie for første gang.
På Saundras og egne vegne vil jeg byde velkommen til Warren, -
- som er rejst langt for at være sammen med os.
Og, Warren, du skal vide, at vi holder rigtig meget af Jeannie.
- Jeg vil sige, at jeg er stolt... - Larry!
Det er pinligt for dig selv, for mig og for Saundra.
- Vel er det ej. - Altså, Saundra.
Jeg er færdig. Du behøvede ikke at afbryde mig.
Hvorfor skal du altid ødelægge en hyggelig aften?
Hvorfor skal du være så negativ?
Jeg er ikke negativ, du vil bare være i centrum.
Er du ikke negativ?
Jeg ville bare byde ham velkommen i vores familie.
Tak for velkomsten. Drik nu din mælk og hold din kæft!
Vi ses i morgen.
Farvel, Warren.
- Rart at hilse på dig. - Tak.
- Jeg vil gerne tale med dig. - Nå ja...
Kan det ikke vente? Det bliver en travl dag i morgen.
Nej, det kan det ikke.
Giv jer god tid. Jeg starter bilen.
Godnat, Warr.
Hvad er der?
Du begår en frygtelig fejltagelse. Lad være at gifte dig med ham.
- Hvad mener du? - Forleden havde jeg en drøm.
Din mor og du og tante Estelle var der.
Og der var... ikke et rumskib, snarere en ballon eller kugle.
Og det vrimlede med sære væsner, som ville bortføre dig.
Og ved du hvad? De lignede Randall alle sammen.
- Jeg ville redde dig... - Det er helt i orden, far.
Du er bare flippet lidt ud, og mor er her ikke til at berolige dig.
Sludder. Jeg trygler dig om ikke at gifte dig med Randall.
Han er slet ikke noget for dig. Jeg kan ikke tillade det.
Se dog på de mennesker!
Viser du nu pludselig interesse for, hvad jeg gør?
Først nu interesserer mit liv dig.
Hør nu godt efter.
Jeg gifter mig i overmorgen. Og du møder op til brylluppet.
Og du nyder det og støtter mig.
For ellers kan du bare køre hjem til Omaha med det samme.
Kom tilbage! Hør efter, unge dame.
DENVERS LILLEPUTHOLD SÆSON 1974
FOR DELTAGELSE
RANDALL HERTZEL HAR FULDFØRT ELEKTRONIKKURSET
Godmorgen, hr. Syvsover...
- Hvad er der sket, Warren? - Jeg har det udmærket.
Jeg er bare lidt stiv i nakken... Men jeg klarer mig.
- Er du faldet ud? Nu skal jeg... - Nej, nej.
Jeg ligger bedst på et fast underlag.
Jeg ved ikke...
Det virker besynderligt, at det netop skulle ske i dag.
Jeg er ked af det, Jeannie.
Jeg er frisk om et par timer. Pillerne er begyndt at virke.
Vi har faktisk været ret stressede, mens du har kørt rundt og hygget dig.
Vi holdt med nød og næppe skansen, så hvis du svigter nu...
Jeg tror, at det er sengen.
Niks. Det er en AquaRest Z-9000. De fås ikke bedre.
- Det kan ikke være sengen. - Jeg har brug for et fast underlag.
Godt, så lad os se på det. Hvor er kvitteringen, far?
- Kvitteringen? - Ja, til programmerne.
- Den ligger der. - Hvor?
I jakkelommen.
- Så må du hente dem, Randall. - Jeg skal hente Brian og Dave.
Jeg kan ikke gøre det hele. Jeg magter ikke det hele, Randall.
Det ved jeg godt.
- Jeannie... - Lad mig være.
- Jeg gør det. Tusind tak, far! - Jeannie...
Du milde.
- Er vi sultne? - Jeg kunne æde en hest.
- Hvad med lidt hønsekødssuppe? - Herligt.
Er der bid i bækkenet?
Ja.
Jeannie fortalte os, at der gik panik i dig i aftes.
Det er en helt naturlig reaktion. Jeg var selv bekymret i begyndelsen.
Som veteran efter to skilsmisser ved jeg, hvad der fungerer.
Men de to skal nok klare sig godt.
Deres forhold er stærkt, både åndeligt, følelsesmæssigt og fysisk.
Og...
...du ved jo allerede, hvor gode venner de er.
Men vidste du, at deres sexliv er hvidglødende?
Mine ægteskaber døde på grund af seksuelle problemer.
Sex har altid betydet meget for mig. Selv da jeg var lille.
Jeg fik min første orgasme som seksårig under en balletlektion.
Jeg har meget let ved at blive seksuelt ophidset.
Jeg får let orgasme. Jeannie og jeg minder om hinanden.
Clifford og Larry var meget søde, men de kunne slet ikke følge med.
Jeg skal ikke svigte Jeannies tillid, men lad mig forsikre dig om, -
- at uanset hvilke problemer de to løber ind i, -
- kan de altid regne med, at deres sexliv holder dem sammen.
- Mere suppe? - Nej tak. Jeg har det bedre nu.
Hvordan går det?
Fint. Et par piller mere, så skulle den være hjemme.
Du trænger vist til noget stærkere.
Jeg fik dem, da de tog livmoderen. Udløbsdatoen er vist overskredet.
- Hvad er det? - Percodan. De får dig op at flyve.
Når følget er gået ind, går bruden og gommen med mig.
Og forloveren og brudepigen følger tæt efter dem.
Men gør plads for bruden og gommen.
De skal jo have lidt plads at manøvrere på.
Brudens far, mr. Schmidt, sidder på forreste række. Der.
Mr. Schmidt?
Mr. Schmidt, vil De indtage Deres plads?
Lad mig være lidt personlig.
Jeg lærte alt om kærlighed fra mine pragtfulde forældre.
De var gift i 62 år.
De er til stede her i aften.
Jeg kan fornemme dem.
Davs, mor.
Davs, far. Jeg savner jer.
Jeg elsker jer.
Når jeg ser på Randall og Jeannie, så tænker jeg...
Randalls hænder minder om mine. Og Jeannies hænder...
Du ser ud til at være ovenpå igen.
De piller, du gav mig... Hold da op.
Du må skrive, hvad de hedder. De er søreme effektive.
Jeg ved, hvad du trænger til.
Jeg krudter op under jacuzzien, så du kan tage et langt bad.
Så sover du som et spædbarn. Og i morgen er du så god som ny.
Hvordan føles det?
Det er fantastisk. Det anede jeg slet ikke.
- Ubeskriveligt. - Var det ikke det, jeg sagde?
Gør det noget, jeg hopper i?
Det var bedre.
Sikke en aften.
Jeg var dybt rørt.
Jeg har været så stresset, -
- at jeg næsten havde glemt, at min lille dreng skal giftes.
Og det skal din lille pige også.
Man tænker på det fra det øjeblik, de bliver født, og nu er tiden inde.
Tænk bare, efter i morgen er vi én stor familie.
Betragt det her som dit andet hjem.
Jeg dækker op til dig til Thanksgiving og til jul.
Og her laver vi vore egne julegaver. Vi er en meget kreativ familie.
Det kan være et maleri, et digt eller en sang.
Og du skal selvfølgelig med op til vores timesharehus i Breckinridge.
Så kan vi to hygge os, mens de unge står på ski.
Her ligger vi så.
En fraskilt kvinde og en enkemand. Vi er vist alle tiders par.
Hvad er der?
- Jeg må op i seng. - Lige nu?
- Vi snakkede lige så hyggeligt. - Jeg er helt flad.
Tak, Roberta. Godnat.
Lad os alle bede.
Kære himmelske Fader, vi glæder os over Randalls og Jeannies bryllup...
"Kærligheden er tålmodig, kærligheden er mild."
"Den misunder ikke, den praler ikke, bilder sig ikke noget ind."
"Den gør intet usømmeligt..."
Jeg vil elske dig hver eneste dag af mit liv.
Og jeg mener virkelig hver eneste dag.
Samtlige 24 timer. Samtlige 1440 minutter.
Samtlige 86.400 sekunder.
Tager du, Randall Mead Hertzel, Jean Bordwine Schmidt til hustru?
Ja.
Og tager du, Jean Bordwine Schmidt, Randall Mead Hertzel til ægtemand?
Ja.
Så erklærer jeg jer for ægtemand og hustru.
Hans stemme lød anderledes. Jeg kan huske, at du ringede mig op.
Han sagde: "Dennis, jeg har truffet en pige."
"Og jeg ved, at det lyder sært, når jeg siger det..."
"...men..."
"...det er en tøs, jeg godt vil møde igen."
Så fortalte han mig en masse andet, som jeg ikke skal referere her.
Men den forandring i stemmen blev bekræftet her i dag.
Jeg mener...
I er alle tiders par.
I hjalp mig meget her for nylig, og det skal jeg aldrig glemme.
Jeg elsker jer.
Skål for Randall og Jeannie! Hæv glasset!
De vil se jer kysse lidt. Lad os se et kys.
Kom nu. De har jo betalt godt.
Rolig nu. Der er børn til stede.
Jeg overgiver tiden til... Skal vi lade jer være lidt alene?
Jeg overgiver tiden til brudens far: Mr. Warren Schmidt.
Jeg har ikke fået sovet meget i nat.
Så tilgiv mig, hvis jeg lyder lidt omtåget.
Men...
...det er en stor dag i dag.
Vi står ved et knudepunkt i to menneskers liv.
Et knudepunkt, hvor de mødes...
...og nu skal de så følge en ny vej.
Det er ikke den samme vej som før, men en helt ny vej.
En vej, som...
Som mange af jer ved, mistede jeg min hustru for nylig.
Og Jeannie mistede sin mor.
Helen og jeg var gift i 42 år.
Hun døde meget pludseligt.
Vi ville ønske, hun kunne være her.
Jeg vil gerne sige, -
- at hun var glad for, at Jeannie havde fundet en livsledsager.
En ven. En ægtefælle.
Jeg kan huske, da Jeannie fortalte, at en mand havde friet til hende.
Vi havde ikke truffet ham Randall, så vi var lidt mistænksomme.
Så havde hun ham med hjem til jul, så vi kunne se ham an.
Jeg kan huske, at der var snestorm.
Randall hjalp mig med at skovle sne på fortovet.
Men det fører mig frem til det, som jeg egentlig vil sige.
Og det, jeg vil sige, er...
Det, jeg virkelig vil sige, er...
Tak.
Tak, Randall. Fordi du tager dig godt af min datter.
Især i den seneste svære tid.
Siden jeg kom hertil, -
- har jeg nydt at være sammen med Jeannies nye familie.
Roberta.
Tak for din gæstfrihed. Tak, fordi du har budt mig ind.
Dine evner i et køkken er...
Larry, din veltalenhed...
Saundra, dine kunstneriske evner er helt enestående.
Den genstand, du viste mig, var virkelig kunstnerisk.
Duncan, jeg kender dig ikke så godt.
Men jeg fornemmer allerede, at du er en dybsindig, ung mand.
Og alle I andre...
...er pragtfulde mennesker.
Og her til sidst på denne særlige dag vil jeg sige...
...på denne særlige dag, at jeg er meget...
...glad.
Hør! Hør!
Kære Ndugu.
Det vil nok glæde dig at høre, at Jeannies bryllup gik godt.
Hun og Randall er på vej til solen nede i Orlando.
På min regning, selvfølgelig.
Selv er jeg på vej hjem til Omaha.
Denne gang kørte jeg lige igennem. Jeg stoppede kun én gang.
Nemlig ved den nye bue over hovedvejen ved Kearney i Nebraska.
Buen er en hyldest til det mod, som pionererne udviste, -
- da de vandrede gennem staten på vej vestpå.
Jeg tog en indiansk brud.
Du skulle bare se det.
Det satte nogle tanker i gang.
Da jeg gik og overvejede de menneskers præstationer, -
- sattes alt i perspektiv.
Min rejse til Denver er intet -
- sammenlignet med de rejser, som andre har været igennem.
Det mod, de har udvist. De trængsler, de måtte udholde.
KUJONER DROG IKKE AF STED KUN DE STÆRKE VAR PIONERER
Vi virker alle små i den store sammenhæng.
Det eneste, vi kan håbe på, er at udrette et eller andet.
Men hvad har jeg udrettet?
Er noget blevet bedre takket være mig?
Ude i Denver forsøgte jeg at vise Jeannie, hun begik en fejl.
Det lykkedes ikke.
Nu er hun gift med det fjols, og jeg kan intet gøre.
Jeg er svag.
Og jeg er en fiasko.
Det må jeg erkende.
Og snart skal jeg dø.
Måske om 20 år. Måske i morgen.
Det betyder ikke noget.
Når jeg er død, og når de, der kendte mig, er døde, -
- vil det være, som om jeg aldrig har eksisteret.
Hvad har jeg gjort for nogen?
Ikke noget, jeg kan mindes. Slet intet.
Jeg håber, at du har det godt.
Kærlig hilsen, Warren Schmidt.
Kære mr. Warren Schmidt.
Jeg hedder søster Nadine Gautier fra Sisters of the Sacred Heart.
Jeg virker i en lille landsby nær byen Mbeya i Tanzania.
Et af de børn, jeg arbejder med, er lille Ndugu Umbo.
Den dreng, De er fadder for.
Ndugu er en meget intelligent og meget kærlig dreng.
Han er forældreløs.
For nylig blev han behandlet for en øjeninfektion.
Men nu har han det bedre.
Han elsker at spise melon. Og han er glad for at tegne.
Ndugu og jeg synes, De skal vide, at han får alle Deres breve.
Han håber, at De er glad og sund og rask.
Han tænker på Dem hver dag og håber, at De er lykkelig.
Ndugu er kun seks år gammel og kan endnu ikke læse og skrive.
Men han har tegnet noget til Dem.
Han håber, at De synes om hans tegning.
Venlig hilsen, søster Nadine Gautier.
Tekstning: Aage Brock SDI Media Denmark